LONDON / LOS ANGELES 16. JANUAR 2018
TYVE-ÅRS JUBILÆUM FOR COLDPLAY'S 1STE OPTRÆDEN
- Hallo? - Hej. Hej, Chris, det er Mat.
- Mat, hvordan går det? - Godt. Kan du tale?
PRIVAT COLDPLAY - GARDEROBE
Ja, det er fint. Dig?
Fint. Jeg tænkte på, om du har fået set filmen.
Jeg tror ikke, jeg kan klare det, Mat.
Jeg føler, at hvis jeg ser den,
får jeg måske bare lyst til at slette mig selv fra filmen.
Hvis det er okay, kan jeg så ikke bare stole på dig?
- Okay. - Hvis det er okay.
Vi har kendt dig så længe,
vi stoler på dig og elsker dig.
Du laver den film, du vil lave,
og det eneste, jeg beder om, er, at du ikke åbner
med en scene med bandet på vej mod scenen,
det, føler jeg, er gjort før.
- Virkelig? - Ja.
Jeg vil se, hvad jeg kan gøre.
- Tak, Mat. - Ja.
- Vi ses. - Farvel.
I 1996 MØDTE FILMMAGER MAT WHITECROSS
ET ÅR SENERE DANNEDE DE COLDPLAY.
HAN HAR FILMET DEM LIGE SIDEN.
SÃO PAULO A HEAD FULL OF DREAMS-TURNE
OTTENDE NOVEMBER 2017
TO ÅR TIDLIGERE
Vi har længe kæmpet for A Head Full of Dreams.
Rejsen har været meget stødvis og episodisk.
Det er et bjerg, der bliver højere.
Hvis jeg vender mig og ser ned,
vil jeg blive overrasket over, hvordan vi nåede hertil?
Ikke en dag går...
...hvor jeg ikke mindes om, hvor heldig jeg er,
for at have mødt de andre,
og at ting faldt ud, som de gjorde.
Vores venskaber har overlevet...
...og er ret tæt på, hvordan de var.
Vi har brugt halvdelen af livet sammen.
Jeg har brugt mere tid med de mennesker end med nogen anden.
Det er en familie. Mere som brødre, end venner.
Vi tænker nok alle, hvad vi ville have gjort
uden hinanden.
Det er næsten skræmmende at tænke på det.
- Fedt nok. - Sejt.
Kan du skrue ned for lyset?
Bare den her lidt ned. Tak.
Fedt nok.
Hvad synger vi?
Fedt.
Godt arbejde, gutter.
Ja, det er det. Det er det.
Lyt til bifaldet.
Kan man ikke lide det, er det lige meget.
Jeg har det sjovt, du ved?
Det er følelsen.
- Far, jeg elsker den sang. - Tak.
Tak for at sige det, jeg betalte for.
Jeg sagde,
det at se ting fra 20 år siden, du ved...
Jeg husker ikke, nogen havde et kamera dengang...
...det er en sær fornemmelse.
Det, der var fjerne minder, kom tilbage til mig.
Vores liv har ændret sig.
Og når jeg tænker på vores første album...
Lytter man til Parachutes nu,
er det meget akustisk og meget smalt, og det er meget intimt.
Og springer man så frem til A Head Full of Dreams,
er det en helt anden ting.
Når jeg ser tilbage på de gamle optagelser,
ser jeg stadig de samme folk, som vi er i dag.
For den fulde historie, må man tilbage, til da vi mødtes.
Jeg mener, det føles virkelig som en livstid siden.
Vi var venner i næsten et år, før vi spillede musik sammen.
Vi boede alle sammen i de samme kollegier.
De fleste fandt et band ved et opslag.
"Trommeslager søges" bagerst i NME.
Det var anderledes for os,
fordi vi vidste, at det her var den gruppe, vi ville danne.
Dem, vi ville gøre det med.
Vi mødtes på University College London.
Vi studerede alle for at være i bands.
UCL UNIVERSITET COLLEGE LONDON
Dette er UCL-duomo. Kom tættere på.
Vi går ind på universitetet.
Det er hingsten.
Jeg har ventet. Kom.
Bare din Jones-person?
Jeg viser rundt.
Studiet var en bibeskæftigelse.
Det var et sted at møde folk,
for jeg ville danne et band.
Jeg kom til det store sted. Ramsay Hall.
Tottenham Court Road.
Den ligner sig selv. Her boede vi.
- Det ser landligt ud nu, ikke? - Jo.
Sådan så det ikke ud.
Jeg kan huske første dag. En hjemløs lå ved mit værelse.
Der var mange musikere, ikke?
Fem eller seks bands blev dannet i vores år.
Man prøvede hinanden af, ikke?
Hvem gør hvad? Hvem er guitarist?
Der var en bassist på tredje sal.
Chris var den her enorme bunke energi og hår.
Jeg kan huske, han havde langt hår.
Ikke som nogen, jeg havde mødt før.
Jeg viste mig og sagde:
"Jeg spiller sange" til alle, der ville lytte.
Jeg elsker dig, Jim Du er en knark
Jeg har intet imod
At du ser lidt ud Som Julius Cæsar
Han var meget sjov.
Du ved, han var festens midtpunkt.
I elsker Jim, og alle ved det
Selvom han har en lidt romersk næse
Han ventede bare på nogen at klikke med,
og det var dig.
Tilbage i 1996, da vi mødtes, troede jeg ikke, at Jonny talte overhovedet.
Han var den stenede fyr,
der bare smilte, når man sagde noget.
Vi klikkede straks,
men man kan ikke spille musik på ens første date.
Jeg kom kun til London for at finde et band
og lave musik.
Jeg havde villet det, fra jeg var en lille dreng,
men man tror aldrig rigtigt, at det er muligt.
En dag kom jeg ind, og Jonny havde en guitar, og jeg tænkte:
"Spiller du guitar?" Så spillede han.
Og noget i mig blev tændt.
Jeg tænkte: "Det er ham, jeg leder efter."
Som i Tilbage til fremtiden, hvor Chucks fætter, Marvin,
kalder på Chuck Berry og siger: "Det er den nye lyd."
Kærlighed ved første blik.
Han tog længere tid at overbevise.
Da jeg først begyndte at spille med Chris, tænkte jeg: "Han er så god.
Jeg tror, vi kan lave noget."
Man har fornemmelsen af, at noget starter,
men jeg tror ikke, vi vidste, hvad det var,
eller hvor det ville ende.
Et par uger efter havde vi spurgt Guy, om han ville være med.
Jeg og Guy kunne ikke lide hinanden.
Han synes, jeg var mærkelig med langt krøllet hår.
Jeg synes, han var arrogant, men han var bare stille.
Så blev vi venner over et keyboard.
Vi tænkte: "Vildt. Måske hader vi ikke hinanden."
Hvad betyder musik for mig?
Det har været mit liv, siden jeg var omkring fem år gammel.
Jeg fandt min søsters kassettebånd, det glemmer jeg aldrig.
Jeg blev bassist på grund af min kærlighed til soul og funk.
Og det var det. Jeg kom hjem fra skole
og spillede instrumentet konstant i flere timer,
låste mig inde og spillede.
Han var den første til at sætte sit liv på pause
på grund af en sang, Jonny og jeg havde spillet for ham på to gamle guitarer.
Det er utroligt, han gjorde det.
Det blev klart, at vi manglede en på trommer,
hvis vi ville ud og spille.
Chris Martin, det er dine lykkehjul.
WALES SOMMER 1997
Hvad så? Jeg er Cheese Hawk, jeg kører Proco-trucks
og Deutschen-traktorer.
Vi tog væk over sommeren, og i slutningen
skrev vi gode sange og ville lave en demo.
I dag kan vi spise mad, der ikke er affald.
Vi havde alt, undtagen trommerne.
Så vi tog til vores første fotosession i Tesco på Oxford Street.
Jeg tog min, Jonny sin, Guy sin.
Så der var kun tre, og den hed Panic-EP.
PANIC-EP IKKE UDGIVET
Så gik vi til Wills hus,
og Will var vores ven, der var god på guitar
og kendte omkring 100 sange.
Han var en jukebox.
Jeg mødte Chris på en bus på vej et sted hen.
Vi spillede guitar på trapperne, da de havde god akustik.
Jeg var nederst på trappen, han var på femte.
En femetagers musikalsk oplevelse.
Det er et meget grundlæggende og basalt minde, jeg har
om at være barn.
Musik var alle vegne.
Det er en arv fra min mor.
Jeg vidste, Chris og Jonny havde lavet en EP,
og de ønskede trommer på.
Min bofælle spillede og havde trommer.
Vi satte det op, og da vi var klar,
var han der ikke.
Han var vist væk.
Jeg ved ikke, hvor engageret han var i at være i et band.
Will sagde: "Jeg gør det."
Jeg er den eneste tilbage.
"Jeg vil prøve", og så...
Jeg havde samme følelse som med Guy og Jonny.
"Det er ham."
Vi vidste ikke, du spillede trommer.
Det gjorde jeg ikke.
Jeg prøver at overbevise verden.
Coldplay blev født.
Det er, som når bacon og æg
og svampe og chips
sættes på én tallerken
og bliver noget større end de enkelte dele.
Det bliver en enhed, der er velsmagende.
Vores lyd er lækker.
Chris er den ustoppelige, kreative kraft i bandet,
vi gør vores bedste for at følge med.
Han er vores bedste ven og et musikalsk geni,
og han overrasker hele tiden.
Musik er alt for mig.
Jeg tror, da jeg var omkring 16,
optrådte og spillede jeg musik på kostskolen.
Jeg husker, jeg sagde: "Jeg vil gøre det for evigt."
De sagde "Ja, genopliver du også dinosaurer, når du er i gang?"
Det var latterligt.
Men jeg har været velsignet med en evne til ikke at give op...
...der kom fra min far.
Han er den første, der sagde det til mig,
og jeg siger det til min søn.
Min far er cirkusdirektør, men han fik at vide, han skulle være revisor.
Og min mor følte en frustration over,
hun ikke kunne lave det, hun elskede: musik.
Så med dem begge var det en ubevidst ting,
at hvis man føler, at man skal gøre noget,
så må man gøre det.
Det gav mig denne store følelse af muligheder,
og så blev den filosofi til A Head Full of Dreams.
Han har en ustoppelig og smitsom energi i musik og i livet,
og det er fedt at have delt en rejse,
for vi er forskellige folk.
Chris har en klar ide om, hvor han vil være,
hvad han vil bagefter.
Vi... Jon Buckland, Chris Martin, Will Champion og Guy Berryman...
WYE FARMING COLLEGE SLUTNINGEN AF ÅRET-BAL
...aka The Coldplay, vil blive et stort band,
og dette vil være på nationalt tv inden for fire år. Fire år.
Dette er nu den 26. juni, 1998.
Efter den 26. juni 2002
vil the Coldplay eller bandet, hvad de nu hedder,
være kendt over alt.
Vi bliver så store.
Så Guy, Will, Jon og Chris. Glem det nu ikke, okay?
Kæmpe. Helt enorme.
FIRE ÅR, TRE DAGE SENERE
GLASTONBURY FESTIVAL HOVEDOPTRÆDENDE
A HEAD FULL OF DREAMS TOUR-PRØVER
Hver plade er første og sidste. Det må man tænke.
Vi bilder os ikke ind, vi har ret
til at slentre ind på en arena
og spille det, vi spillede på sidste turne.
Vi starter fra bunden igen.
Ikke helt på bar bund, men lidt.
- Ja. - Men det er godt, tror jeg.
Hvor dumt det end lyder, føler jeg stadig, vi arbejder på et gennembrud.
Chris Martin er i studiet nu,
og han er fra det lille band Coldplay.
Deres nye plade hedder A Head Full Of Dreams.
Er I ikke så glad for, når I kryber ud af hulen, hvor I laver jeres magi,
at verden stadig er interesseret?
Bestemt. Nu tager vi på turne i 18 måneder mere eller deromkring.
Det er den rigtige belønning.
AIR STUDIOS PRØVER
Man kan ikke tage noget for givet.
Så hurtig som stigningen har været,
kan nedstigningen være fire eller fem gange det.
Efter en uge med prøver, havde vi en prøvekoncert.
TURNE-PRØVER FRANCE
Det er som et farvel. Vi er væk i halvandet år.
I sidste ende
fik jeg følelsen af, at alle var søde,
men faktisk lød vi helt forfærdelige.
Vi følte, vi måtte gøre os fortjent.
Hej, hvordan går det?
Det nye album er så forskelligt fra det sidste album.
Så meget energi, farve, så meget lys.
Absolut. Vi ville lave det album, vi altid havde drømt om.
Men nu er vi lidt nervøse for, hvad folk vil tænke.
Men det er en drøm, der går i opfyldelse.
Det kan godt fungere.
Det var bare på tide for os at lave et album om håb, kærlighed og sammenhold,
der omfavner de lyde, vi elsker, og de stilarter, vi kan lide.
Nogle folk vil nok sige: "Det er hippie-nonsens."
Det er okay.
Dette er første turne, hvor vi føler, det er, som vi vil have det.
Jeg tror, andre turneer har været:
"En dag har vi den sang og den produktion."
Denne turne er første gang, vi har det, vi altid håbede på.
Der er fire af jer i bandet. Hvem har ansvaret? Hvem er chefen?
Vi har et femte medlem, kaldet Phil.
Ingen ser ham, fordi han er for flot,
og han trækker i alle snorene.
- Eksisterer han rigtigt? - Phil er ægte.
- Lad mig omformulere. - Phil er ægte.
Han er... Kan du ikke se ham?
Han sidder lige der.
Ved siden af Guy. Han taler ikke meget.
Han vises ikke på tv.
Phil Harvey var vores første manager.
Han betalte for indspilningen af første EP.
Han er udenfor i indercirklen.
Han kan se ting i et langt bedre perspektiv, end vi nogle gange kan.
Forskellen mellem fire personer og fem i et demokrati er afgørende.
For nogen vil vinde. Man bliver ikke uafgjort.
Det er nok sundere end et demokrati,
for ingen kan stemmes ud.
Der er ingen valg.
Det er som et demokratisk femvejsdiktatur.
- Hvor meget... - 400 hver.
- Firehundrede hver? - Ja, sir.
- Hvad? - Du får det til rabat. Tre stykker til...
- Et tusind for... - Lad os sige 600.
- Tag 1000. - Det er en dårlig handel.
Det vigtigste i en ny by er ikke at ligne en turist.
- Ikke, Phil? - Gå i et.
Vær også forberedt på alle situationer.
- Vær sikker og vær diskret og... - Jeg tror, det er okay.
Mig og Chris blev sendt på samme kostskole, da vi var 13.
Sådan mødtes vi, og han har været min bedste ven siden.
Jeg tror, underbevidst, at jeg i lang tid fornægtede min opvækst.
Jeg blev opdraget meget religiøst, så der er en konstant tvivlen på sig selv.
Jeg kom fra en meget lille skole i Devon,
og så gik jeg på en større skole i Dorset.
Der indså jeg: "Åh, det bliver hårdt."
Tænker man tilbage, var det god forberedelse til Coldplay, misbruget.
Jeg tror, folk var ret onde mod ham.
Jeg tror også, at der var en vis sårbarhed omkring ham.
Der var nogle fyre på min årgang, der havde mere styr på ting
og var større end andre,
og en af dem var Phil, med det perfekte hår.
Han fik medlidenhed, tror jeg.
Vi var i et par bands sammen, men jeg holdt aldrig længe.
Jeg ville så gerne, men jeg havde intet talent.
Vores blues band blev kaldt Rocking Honkies,
og det var så slemt, som det lyder.
Vi vil gå bag scenen med Honkies.
Dine kommentarer?
Tim, vi er rocking, tonking, rocking, tonking, rocking, fucking honkies.
Chris Martin på klaver!
Vi kender hinanden så godt, at vi ved, hvilke knapper der ikke skal trykkes på.
Jeg føler, jeg er bedre venner med de fire nu end før.
Chris sagde det den anden dag, da vi havde et bandmøde.
"Det er dejligt. Jeg ved, når jeg ikke behøver tale,
fordi Will vil sige noget.
Jeg ved, når Guy har noget."
Så store uenigheder er sjældne.
TRE MÅNEDER TIL ALBUMUDGIVELSE
Vi har haft svære tider som band, men vi kom igennem dem.
Et firevejsægteskab er en vanskelig sag.
Det er svært, for vi arbejder hårdt på at gøre hinanden glade.
Men nogle gange må ting siges,
og jeg har lært i årenes løb, at jeg må gøre det,
den uofficielle "pind i hjulet-kaster".
Vi er nået til den tid, som vi kalder... sangoplistning.
Hvilke sange skal på Head Full of Dreams?
Jeg tror, vi alle er enige om, at vi måske ikke alle er enige.
Der er otte sange,
som jeg gerne vil tro, at vi ikke er uenige om.
- Ja. - Det er måske for meget for mig.
Okay.
Jeg er bekymret for, at vi er ved virkelig at pisse hinanden af.
Vi må være ærlige. Vi kan ikke...
- Vi skal have dette... - Okay. Hvad er de for nogen?
Jeg føler, de er "Hymn for the Weekend".
- Alle enige? Enige? - Enig.
- Den er med. - Ja.
- "Everglow?" - Enig.
"Amazing Day."
For helvede.
Du har bare at sige ja.
Men jeg vil ikke være en idiot. Mit job er at holde bandet sammen.
- Ja, men... - Jeg gør, hvad du siger.
Jeg går ikke ud af bandet fordi...
Så det er en af de endelige.
- "Up and Up." - Den er god.
- Den vil jeg have med. - Den er på min liste.
Det må den være, for det er et eksempel på en vigtig historie, der...
Vi har helt sikkert lavet en EP.
Ingen af os er særlig konfrontationssøgende.
Nogle gange kan det være ængsteligt, og der er bestemt diskussioner.
Alle har en stemme.
Det er grundlaget for vores band, ligestilling.
Vi besluttede det i Camden fra starten af.
Dette er vores område.
Jeg vil vise det.
Lige derovre, den vej deroppe.
Her er stedet, hvor alt skete. Det er vores hule.
Det er her, det begyndte.
- Camden? - Ja.
Begyndelsen på rocklegenden.
- Det var her. - Wow.
- Så, 268. - Ja.
- Det er blevet malet om. - Det ser pænere ud.
Det var her, vi begyndte at øve, da Will først kom med i bandet.
Min lejlighed, hvor Chris og jeg plejede at bo.
Vi er i Camden Road. Vi er The Coldplay.
Kom. Jeg viser det.
Der går Guy.
- Hvem boede der? - Det gjorde Chris.
- Vi spillede herinde. - Ja.
Vi strækker faktisk ud, mens vi også synger nogle sange.
Kan du se det der.
Det var Jonnys soveværelse og vores bandøvelsesværelse.
Chris og jeg står normalt sammen. Vi hæver den højre arm.
Bare tag den rundt til siden.
Røg din røv ud, Jonny?
- Det er ret småt, ikke? - Jo.
For et fuldt band og en seng.
Det er sjovt at tænke på, at alt skete i det værelse.
Et par dage efter Panic-EP'en, havde vi første prøve.
Den aften ringede jeg til en promotor på Laurel Tree i Camden
og sagde: "Må vi optræde?"
og tænkte, det ville være om seks til otte uger.
Han sagde: "Ja, næste søndag. Hvad hedder I?"
"Vi har endnu intet navn."
Vi måtte have et navn, for vi lavede reklamer.
Så vi fandt på et dårligt navn.
Der er et gammelt papir, Chris har.
Det er en liste over bandting.
Den ene er at få trommeslager.
Optræden et, to, tre, fire, få en pladeaftale.
JA! FANTASTISK!
Det var ikke, før Phil kom, tingene ændrede sig.
Jeg besøgte altid Chris i London,
og jeg ville dele seng med Jonny.
Jeg kom ned til første show, da de var Star Fish.
Mange tak for at komme og se os.
Det var i en slumbar i Camden.
STARFISH + ANDRE FREDAG 16. JANUAR
JANUAR 1998 OPTRÆDEN 1
Vores første koncert i Laurel Tree var, tror jeg,
nok den mest skræmmende oplevelse, jeg nogensinde har haft i mit liv.
Jeg følte mig så syg før koncerten.
Jeg tror aldrig, jeg har været så nervøs.
Vi forventede 20 personer.
Der var udsolgt, og vi tænkte, wow, det er lidt underligt.
Det er fedt ved universitetet. Vi virkede populære,
selvom de var der for at score.
Det er småt, ikke?
Mit pedalbræt ville ikke kunne være der.
- Fantastisk. - Det føles ikke som 20 år siden.
Vi havde et par koncerter her, ikke?
FEBRUAR 1998 OPTRÆDEN 2
Der var vist en uden et trommesæt.
Bandet, der spillede før os havde et sæt,
så vi spurgte, om vi måtte bruge deres, og de sagde ja,
men promotoren afkortede deres set.
De blev ret sure, og de tog deres sæt med hjem.
Jeg tiggede: "Vær sød ikke at tage det.
Det er vores andet show."
Jeg har en ide.
Vi har ingen stortromme,
men jeg tramper...
...så kan I sige "Åh!"
Sikke en god ide.
Will reddede os.
Totalt skræmmende, men utroligt og vidunderligt.
Vores anden optræden som folk, men vores første koncert som Coldplay.
- The Coldplay. - The Coldplay. Ja.
Hvor kom navnet fra?
NME TURNE 2000 FØRSTE TV-INTERVIEW
En af vores venners band hed Coldplay.
De kunne ikke lide navnet, så vi stjal det.
De sagde, det var et dårligt navn, de ikke ville have.
Det viste sig at være et svært ord at udtale.
Folk spørg: "Hvad hedder bandet?"
- Coldplay. - Hvad? Gold Blade? Cold Cut?
- Det er svært. - Gold Blend.
Jeg føler ikke, vi fandt det rigtige navn,
men jeg tror, det er lidt for sent at ændre det.
Hvert show virkede virkelig som en milepæl.
Jeg husker følelsen og stemningen her,
sved, der drypper fra loftet, røgen, og de klæbrige gulve.
Toilettets kredsløb, som det kaldes,
fik os til at indse, at det ville blive hårdt arbejde.
Man må putte tid og kræfter i det.
Vi var klar til det, så længe det tog.
THE LAUREL TREE MARTS 1998
At fortsætte og blive snydt af lyssky Camden-promotorer.
Jeg tror, jeg havde den tanke i baghovedet,
at jeg vil være en del af det.
Så husker jeg, Chris fortalte, hvordan de blev snydt,
og jeg tænkte, jeg kunne gøre det bedre.
Han droppede ud for at være manager,
hvilket var et usædvanligt uselvisk træk.
Så nåede vi næste niveau.
Dybt i rock'ens hule er hr. William Champion.
- Lidt nervøs? - En lille smule.
Hvor er Harvey-karakteren?
Jeg var seriøs, fra øjeblikket jeg var med.
Jeg havde en bog, der hed How to Manage a Band.
Jeg havde en liste over kontakter,
men ingen tog telefonen, og jeg tog det hårdt.
Det, der holdt os i gang...
CAMDEN DINGWALLS MAJ 1998
...var, at sangene blev bedre,
koncerterne blev bedre.
Jeg tror, Chris havde selvtillid nok for os alle,
du ved?
The Falcon var første gang, Steve Lamacq kom.
CAMDEN FALCON OKTOBER 1998
Steve Lamacq er i publikum, så, wow.
Han er som radioens Yoda i Storbritannien.
Han kom til os før nogen andre.
Jeg kunne ikke tro det. Jeg svedte. Steve Lamacq!
Jeg husker, Lamacq ringede.
"Phil, det er første gang, jeg tilbyder en Radio 1-aftensession...
STEVE LAMACQ BBC RADIO 1
...til et band uden kontrakt.
Vil I det?"
- Beklager. Tak. - Tak.
Blev antastet af en eller anden autografjæger.
De ville ikke have vores autograf. Men Bryan Ferrys.
Han bor åbenbart her.
Avec le singer "twattish".
Dette er Lamacq på Radio 1...
...og vi går til Maida Vale studio.
Hej, Coldplay?
- Hej, Steve. - Steve.
I har en single. Jeg vidste ikke, I havde en plade.
Vi lagde den til dig.
Du hørte den ikke.
Det siger jeg ikke.
Hvad er første sang?
Vi vil spille "Bigger Stronger",
der var vores single.
- Men... - Folk har måske ikke hørt den.
Okay. Det er så Coldplay, live på Radio 1.
Tak, Steve.
Det var en meget intens periode, da vi var så besluttede på ikke at fejle.
Vi ville ikke give op, før vi opnåede noget
og lavede et album og fik pladeaftale.
Jeg vidste, sangene var ægte.
Og jeg tænkte bare, okay, det kunne være noget, der bliver en del af mit liv.
Og inden for få uger var det alt.
Jeg var på toilettet i min mor og fars hus,
læste i NME.
Der stod: 20 nye bands i 1999.
Og der var Muse, Elbow,
Gay Dad, Bellatrix.
Så Coldplay, jeg besvimede næsten.
Ja, Chris faldt af toilettet.
Jeg havde en Doc Brown fra Tilbage til fremtiden,
og jeg ringede til Will, Jon, Guy.
Jeg sagde: "Har I set det?"
Der stod, at "Bigger Stronger" var en ubemærket debut.
Man forventede, eksemplarer var meget værd til jul.
For helvede, man.
En paragraf ændrede hele vores liv.
Næste show efter det NME-tip...
BULL & GATE JANUAR 1999
Jeg kan huske, der var proppet væg til væg.
Jeg ved ikke, om I har læst det, men man har skrevet om os.
Så gik tingene hurtigt.
Masser af pladeselskaber, der havde afvist mig,
kom tilbage og sagde: "Fandt din demo igen. Den er fantastisk."
Femtende april 1999 skrev vi pladekontrakt på Trafalgar Square.
Vi fik mange tilbud, men det måtte være Parlophone,
The Beatles' hjem.
Og de havde Radiohead, de havde Supergrass.
Jeg husker følelsen af, at vi havde noget nu.
Men det går tilbage til Chris' liste. Det var et kryds mere.
Lad os komme videre med arbejdet.
Jeg husker det bestemt ikke som en følelse af, wow, vi gjorde det.
Det var følelsen af, at det var begyndelsen.
Ja, drenge.
Alt var fedt.
Der var mange ting, vi bare lykkedes med.
Vores humør... Jeg tænkte, det var den bedste koncert.
Det var den mest opstemte koncert, vi har spillet.
Absolut, man.
Set-listen var bedre, ikke?
Det var lige i øjet.
Jeg følte mig så klar. Jeg var ligeglad.
Det er vejen frem.
Vi går først på om 20 minutter.
Lad dem vente.
Vent, til Jeff siger til.
Ja. I aften holder vi dem hen.
Vi tog vores første Englandsturne med syv fyre på en bus.
Vi forstod ikke vores held.
Det er fantastisk at gøre det samme, næsten 20 år senere.
Guy, er du klar til det?
Jeg er ikke med i den her.
Guy! Kom nu.
Jeg er ikke med.
Det har været en udvikling,
det føles ikke, som om vi pludselig gik fra en lille pub i Camden
til et kæmpe stadion i São Paulo.
Jeg tror, det er den proces,
der overskygger, hvor langt man er kommet.
Det er Hoppy.
Han er fra... Leicester, ikke Hops?
Så denne sang er til ham.
Men omfanget af ting, der foregår omkring os, er absolut enormt.
Hoppy. Hvor er Hoppy? Vil du komme op på scenen?
Det er Hoppy. Han har lavet vores guitarer i 20 år.
Han var med, dengang vi rejste i en lille varevogn,
der var mindre end scenen,
og spillede for 20 personer.
Så længe var han med og tålmodig, som vores crew.
Vi sender tanker til dem,
fordi de har arbejdet for at gøre det her muligt.
Crewet var utroligt,
og der er en håndfuld, der var med fra begyndelsen.
De er legender i branchen nu, hvilket er vidunderligt.
Alle har den opfattelse,
at vi er dannet af et stort pladeselskab,
som et indie-boyband, men vi har gjort det hele selv.
Vores manager er vores bedste kammerat, og vi producerer pladen.
Det har vi det fedest med, den slags hjemmelavethed.
Men ingen ser det rigtigt.
De ser tv-reklamerne og den slags.
Hvilke tekster kan vi trykke på t-shirts?
Det er dumt med "We never change, do we", ikke?
Det er sjovt, hvis man har den på hele tiden.
- Hvad med: "Can anybody fly this thing?" - God ide, Hops.
Det er min yndlingslinje.
Også for mig.
Når man er på første album,
er en 14.99 WHSmith globe nok den største produktion, man kan få.
Men nu har vi ligesom en multimedie-3D-ting.
PRODUKTIONSMØDE 2015
- Hvad er skalaen? - En til en.
- Så den bliver større. - Dobbelt så stor.
Dobbelt så stor.
- Det er de solgte billetter? - Ja.
Næsten alle er der.
Vi har ligesom føjet folk til undervejs. En stor familie.
Musikalsk tror jeg, at vi følte meget pres
på for at alt skulle komme fra os fire.
Vi begyndte at arbejde med folk,
fordi det var en ny måde at lave musik.
Vi er glade for, du gør det.
Du redder vores karriere.
Kom herud, din skøre mand.
- Må de filme det? - Ja.
Det er Chris' telefon.
Vi har stadig en hjemmelavet-filosofi,
men nu har vi en åbne-døre-agtig politik.
Så dukker man op, kan man være med,
men det hjælper, hvis man er en legende.
Det lyder så godt.
- Lad os gøre det nu. - Okay.
Studiet, vi optog Beyoncé i, var min søns værelse,
så vi måtte få det til at ligne et studie lidt.
Han vil have, jeg skal gøre det blødere.
Og få hende til at føle sig så speciel, som hun er.
Det kan virke sært, at Stargate producerer en sang,
som Noel Gallagher er på, som Beyoncé også er på.
Det tog mig lidt tid at forstå.
Oasis var så afgørende et band for os i 90'erne.
Noel!
Er vi uvenner?
Nej, I er.
Hvorfor? Jeg forstår ikke.
Jeg har ingen ide.
- Hvem startede? - Dig.
- Jeg startede intet! - Du er snedig.
Det var A Head Full of Dreams.
Den bør handle om at gøre drømme virkelige,
og en af vores drømme var at få Noel med.
Noel Gallagher synes selv, han er en gnavpot,
og deler overhovedet ikke mit verdensbillede på nogen måde.
Det er meningen med albummet. Alle er okay.
Selv dem, der ikke kan lide konceptet på dette album,
har været med.
Så, tak, Noel.
Jeg så, at dine børn blev nævnt.
Ja. Hvis man vil have ens børn med på ens album,
må man indgå en aftale.
De må kunne lide sangen.
Og så må der være en pizza involveret.
Det er bestikkelse.
Det var så smukt.
Med A Head Full of Dreams,
spurgte vi alle, der var i nærheden, om de ville synge.
Vi ville omfavne ting, vi elsker,
og mennesker, vi synes er fede.
Bare ideen om inklusivitet.
I startede som fire venner, der bare legede sammen,
og I blev verdens største rockband.
Jeg tænker på, hvad I tabte i den proces?
Trommeslageren.
Tidligt erfarede jeg, at uden os fem...
THE BLUE ROOM 1999
...er vi ikke Coldplay.
Jeg glemte, hvad der gør et band til et band.
Det, der fungerer for os, er venskabet.
Vores bands forløb kunne have ændret sig dramatisk,
fordi vi dybest set sparkede Will ud.
Det var ligesom det mørkeste og værste punkt i vores tid sammen.
Alt, hvad vi gjorde, var fokuseret på en kontrakt.
Så fik vi en kontrakt og tænkte: Gud.
Hvad gør vi nu?
Jeg nåede et sted, hvor jeg ikke var god nok til at spille trommer
til at følge med den musik, der blev skrevet.
Vi mistede timingen. Det var forfærdeligt.
Jeg var ikke god nok til at indspille.
Skal vi lade den ligge og gå videre?
Vi arbejdede med en producer, der var fokuseret på perfektion.
Det handlede om, at trommerne ikke var nok.
Og vi troede på det, du ved. Vi troede på det.
Tingene blev svære.
Chris og jeg havde en... Jeg forlod bandet, hvilket var absolut forfærdeligt.
Jeg var en idiot overfor Will,
og vi vidste ikke, hvad vi lavede.
Så Will gik, og vi havde nogle optagelsesprøver.
Jeg tror, at under de prøver,
da slog det os, at det var forfærdeligt.
Jeg vågnede, og jeg tænkte, det er helt forkert.
Vi sagde: "Hør, vil du ikke komme tilbage?"
Heldigvis kom han.
Hvis vi havde gået en anden vej,
ved jeg, at vi på et tidspunkt ville have fejlet.
Hvordan går det?
Øh, okay.
Det er ikke første gang, du må undskylde, er det?
Det er det.
- Coldplay! - Okay!
Jeg er glad for, at det skete, for jeg synes, det var en utrolig vigtig lektie,
i hvad vi skal holde fast på mest af alt.
Det er det, vi startede og fortsætter.
Will, Will.
Trommeslageren får altid en masse slag, undskyld ordvalget.
Hvis jeg har et eneste godt råd at give til håbefulde, unge bands,
er det ikke at skændes med trommeslageren.
Et band er en magisk ting, og alle forbedrer sig sammen.
Det har efterfølgende givet Will hans styrke.
Han er ligesom bunden af en statue, og uden den vælter tingene.
Sandheden er, at uden de andre tre
ville hver af os være lidt på røven.
Jeg kunne ikke gøre det alene.
Jeg kunne ikke.
VI ELSKER DIG. DU GØR ET FANTASTISK JOB.
WILL, JONNY OG GUY.
FORREKLAME FOR PARACHUTES 2000
Jeg elsker det der.
Hvad synes vi?
Kan vi tage Top 1.000?
Det er nok ikke en god ide.
Hvad gør vi med rækkefølgen?
Hvem vil gå først?
Hvad tænker du... 15 minutter?
Ja, det er fint.
Fedt. Tak.
- Skal vi tale fransk? - Ja, det ville være fint.
Hvordan siger man "udgivelsesdato"?
Parachutes blev lavet, da vi havde mange følelser,
uden at vide, hvilke, eller hvad man gjorde ved dem.
Wills mor var meget syg.
Ingen vidste, hvordan vi kunne hjælpe.
Han kunne ikke udtrykke det.
Hun var syg et par år og blev bedre.
Faktisk fik hun det meget bedre og fik det så meget værre igen.
Og det var en meget mærkelig tid.
Hun spillede og elskede musik. Det var hendes liv.
Det er sigende, at det, jeg gjorde, var at hænge ud med bandet.
Jeg fortalte, hvad der foregik.
Jeg havde ingen redskaber til at håndtere det.
Jeg tror bare, jeg kastede mig ind i dette ekstraordinære nye liv, jeg havde.
Det er selvfølgelig virkeligt stort, når man mister en forælder,
men absolut mere intenst
fordi det var noget, hun havde passion for.
Hun døde i maj 2000,
og vores album blev udgivet i juli samme år.
I taler med nervøse fyre,
fordi vi nærmer os et kritisk tidspunkt.
Det er alt-eller-intet de næste uger.
ROCKFIELD STUDIOS SYD-WALES
Vi havde en hård tid i studiet, og vores selvtillid vaklede lidt.
Vi vidste ikke, hvad vi gjorde,
og hvilket slags band vi ønskede at være.
Vi gik næsten fra hinanden over de sange.
Til tider spillede vi og tænkte: "Det var godt."
Så lyttede vi til det, og en blev sur.
Chris ringede og sagde: "Hør her. Jeg har en ny sang."
Det var meget akustisk og lød lidt som Neil Young,
langsom og countryagtig.
Jonny spillede et forvrænget riff over den, og så var den født.
Vi var i helvede med det album.
Men når vores selvtillid eller vores entusiasme vaklede,
sagde Chris altid: "Vi må gøre det rigtigt."
Vi bekymrer os om det i en idiotisk grad.
Vi bekymrer os, når folk er kritiske.
Vi bekymrer os om at få at vide, at vi ikke er det eller det.
Der var mange slemme timer i studiet,
men det var det hele værd.
Jeg bad ikke om det, men det var en rar gestus,
at gutterne ville lægge en lille linje i pladelommen,
om at pladen var dedikeret til min mor.
Så jeg er taknemmelig for det,
og det ville hun være stolt af.
DETTE ALBUM ER TIL SARA CHAMPION.
Vores album er ude!
PARACHUTES UDGIVELSE JULI 2000
Vi troede ikke, det ville lykkes.
Tingene gik ikke så godt, men der et lysglimt nu og da.
Albummet hedder Parachutes.
Singlen er "Yellow", bandet er Coldplay.
Jeres plade vil findes i Tesco's.
To kasser med KiteKat, Coldplays Parachutes,
og nogle kiks, tak.
FØRSTE TV-OPTRÆDEN 'LATER... WITH JOOLS HOLLAND'
Hej. Det er dag et...
'YELLOW'-VIDEOINDSPILNING
...af endags videoindspilningen.
Du ser godt ud. Tynd.
Fire akkorder og nu det.
Endnu en Top of the Pops-debut fra fire London-drenge
frisk fra deres første overskriftsturné.
Dette er Coldplay.
ALLE DATOER UDSOLGT
I har allerede solgt over 35.000 eksemplarer i Holland.
I går nåede vi op på en million i verden.
For tre år siden ville piger ikke sidde ved os ved busstoppet,
nu omringer de os.
Den højeste nye post og et helt nyt nummer et-album.
Coldplay og Parachutes.
Jeg ved ikke, hvordan det introduceres, men samme tid næste år vil I nok...
...synge med på hittet, og det hedder "Yellow".
Debutalbummet Parachutes...
A RUSH OF BLOOD TO THE HEAD-TURNE 2003
...har nået tre millioner verden over.
X & Y TWISTED LOGIC-TURNE 2006
Ikke dårligt for fire gutter med en gennemsnitsalder på 22.
VIVA LA VIDA-TURNE 2009
MYLO XYLOTO-TURNE 2012
Der er en mur der.
Mange tak.
Folk sagde: "Du bliver træt af den sang"
og det er jeg endnu ikke, men jeg...
Jeg ved ikke, om det er en klassiker.
Jeg er Chris, sangeren i Coldplay.
Multimillions-, platins-, super-sælgende pladen over dem alle
var Parachutes.
Og vi må følge op på den,
og for at følge op på den, må vi arbejde hårdt.
Dette er nervecentret for Coldplay, hvor alt sker.
Lad os se, hvem der gør hvad.
Will.
Du er trommeslager i Coldplay. Hvad laver du?
Jeg arbejder på det nye album.
Det er nok yndlingslyden, et orkester, der stemmer.
Hvad er dommen? Det lader til, at ingen...
- Fantastisk. - Okay.
- Ingen middelmådighed. - Absolut ikke.
- Hvis det er lort, så sig det. - Det er fantastisk.
Fortsæt, man.
Men det vil jeg sige, selvom alle hader det.
Jeg ville have en plade, vi kan dø lykkelige efter at have lavet.
Og det mener jeg absolut, og det lyder utroligt prætentiøst,
men der er ingen pointe i et band,
hvis man ikke forsøger at lave det allerbedste.
Det der fantastiske orkester.
Phil Harvey-kester.
- Hvad? - Det lyder godt.
Kom som et angreb, som om I elsker bandet.
Forstår du?
Forestil jer det.
Nu sker det.
Vi var nok ikke tilfredse med første album,
hvilket fik os til at arbejde mere på det næste.
Der er ingen opskrift, vi gentager.
Hørte du det?
Hørte du Jonnys riff? Det er fantastisk.
Det er Guy's bas, der leder hele vejen, ikke?
Fordi du bruger tiden på at filme. Det er derfor.
Guy, kom nu, man.
Der var mere gusto i det,
med bare at glemme ens personlige, mentale eller fysiske helbred.
Vi ville ikke stoppe, før det, vi prøvede, var rigtigt.
Vi kunne finde andre. Pino Palladino.
- Er der ulemper? - Der er ingen ulemper...
Alle der siger, der er ulemper, i det vi laver, taler lort.
Selvfølgelig stresser vi og bekymrer os,
og vi lægger alt muligt ind i det
på bekostning af venskaber og alting.
Men der er ingen ulemper i et band.
Er der ulemper ved at være bandets frontmand?
Nej.
Chris har kun tænkt på albummet i syv måneder,
han stræber efter perfektion.
Han sover ikke rigtig.
Han har været utroligt fokuseret,
nok til skade for andre ting i hans liv,
mens jeg finder det ret nemt at bare gå væk og gå hjem.
Især når vi mixer,
og man lytter til den samme sang 80 gange.
På det tidspunkt lyder alt ens.
Chris gik bare ind en weekend. Han var i studiet alene.
Og vi kom tilbage mandag, og han sagde, "Jeg har den her sang."
Og vi indspillede den bare lige som den var,
og vi beholdt original-indspilning.
Dette er nyt. "Scientist".
Det var der bare alt sammen i sådan et umiddelbart, spændende øjeblik.
Bedste øjeblik på hele pladen var, da vi kom til den sang.
Og gennem en mur hørte jeg riffet.
Og det er min yndlings musikdel på pladen.
Hej, drenge.
Før vi tog til Amerika, tænkte vi bare, virkelig?
Er vi sikre? Ingen vil kunne lide os der.
Ingen falsk beskedenhed.
Jeg havde ingen anelse om, hvordan man reklamerer for en plade i USA.
Jeg var så heldig at møde Dave Holmes, og han blev den amerikanske manager.
Meget hurtigt blev han mastermind.
Jeg var fan af musikken fra de første EP'er,
men jeg vil aldrig glemme den dag, jeg fik en kopi af A Rush of Blood.
Det var der, jeg tænkte,
de fyre har evnen til at nå store højder.
Dave fortalte mig...
...at jeg har misforstået teksterne til "Rush of Blood."
Dave tog meget hurtigt tøjlerne. Nu er han bare den store far.
De var med på, hvad der skulle til.
Lad os tage Amerika.
Men først var reaktionen ikke stor.
VERDENSBERØMTE KROQ
En radiostation satte en stor festival op,
og vi ville være blandt de virkelig tunge bands.
Det var demoraliserende.
Vi fik mange projektiler kastet mod os.
Har nogen her vores album?
Ja, dig for fanden.
Godt gjort, fedt.
En person.
Jeg husker, vi spillede et radioshow i DC,
og nogen kastede en CD mod Chris og slog ham i hovedet.
Han kom ind i garderoben og sagde: "Mange tak, Dave."
Hør, vi er meget utilfredse.
Det er meget ødelagt.
Jeg havde det slemt. Jeg sagde, det var en god ide,
og jeg tror, de tænkte:
"Hvad gør vi det for?"
Du burde vise det til Fred Durst.
"Jeg elsker dit band, tjek det ud."
Jeg tror, vi følte os helt anderledes fra alle andre,
men jeg tror, at det virkede for os snarere end mod os.
I skal se os, ikke?
Hvis nogen havde sagt, at vi ville klare os i Amerika,
ville vi grine, for det er ikke den musik,
man normalt forbinder med amerikansk musik.
De har aldrig sagt nej til hårdt arbejde,
og jeg er sikker på, de til tider hadede mig.
Jeg er sikker på, de til tider overvejede, om det var det værd.
Vil det resultere i noget? Men det gjorde det.
At pløje igennem Amerika... Det føltes hårdt.
Men ser man tilbage nu,
var det på mange måder de mest givende dage,
de dage, jeg mindes med mest ømhed.
Vi var bare børn.
Vi vidste ikke, hvad der ville ske, men gav aldrig op.
Betyder amerikansk succes noget for jer?
Så længe de, der køber vores plader, kan lide det,
er vi ligeglade med, om det er ti eller 30 millioner mennesker,
så længe det er over fem millioner.
Jeg vil ikke tale om dårlige tider,
for der var ikke nogen,
ikke i det store hele.
Men det var underligt,
da det gik over i de mainstream-medier.
Vi startede bandet sammen,
og der var et demokrati og et begreb om ligestilling.
Og det var lidt sært,
da pressen fokuserede på Chris og forholdet til Gwyneth.
Jeg synes i et kort øjeblik, at det føltes sådan: Hvad med os?
Men jeg tror, det har været ret forfærdeligt for ham til tider.
Hvor sjovt det end er først,
kan det efter et stykke tid føles påtrængende, temmelig klaustrofobisk.
Det, man har drømt om hele sit liv,
har vist sig ikke at være så lykkeligt og uskyldigt,
som det måske føltes.
Jeg har ønskede at være i NME.
Det var det eneste, jeg bekymrede mig om.
Det tror jeg, alle gjorde.
Jeg har aldrig ønsket anden anerkendelse,
end for det vi gjorde på et musikalsk niveau.
Men presse-opmærksomhed, hvor forfærdelig den end er,
er et tegn på, at man gør noget rigtigt.
Åh, lort.
Hvad?
Jeg husker ikke, jeg sagde det.
Når jeg bliver genkendt, elsker jeg det.
Derfor er vi et sejt sted, for nyhedsværdien er der stadig,
og du ved...
Det er spændende,
for de, der genkender os, er dem, der kan lide pladen.
Jeg ved ikke, hvordan folk som Madonna klarer berømmelsen for...
MANILA TRE TIMER TIL SHOWTIME
...man må blive en eneboer, tror jeg.
Okay, tak alle sammen.
Jeg føler, jeg har forkerte tøj på.
Jeg ville bare tjekke, at alle havde nok maskinpistoler.
Okay, du går først.
Det var sindssygt.
Undskyld, jeg var ikke...
Det var sjovt.
TO TIMER SENERE
Musik er bare overalt.
Universet er musik.
Man går ned ad gaden. Det er en slags musik.
Der er altid noget i den dag, der er inspirerende.
Da vi først indspillede,
havde Chris en lille kassettemaskine.
Og det var sådan, vi optog tingene.
Det var før, vi havde mobiltelefoner og computere at optage på.
Jeg viser min bog.
ENERGI - STEMNING - FØLELSE
Se der. Ser du?
Hvis jeg mistede det, ville vi... Hvad ville vi gøre?
- Hvad er der i bogen? - Få Travis til at give os sange.
Hvad er der i bogen?
Pigers numre.
Og designs til scenekostumer.
Min måde at gøre dagen op på er at synge om den.
Det er nok som en dagbog.
Ingen ved, hvor sange kommer fra.
Man ved ikke, hvordan, hvor, hvorfor eller om der er mere.
Alle vores største tager ti minutter...
...men man får dem kun ved at sidde i timevis
og timevis med de andre.
Og så kommer der pludseligt en igennem, og man modtager den bare.
Man tager den til Jonny, Will og Guy,
og de tilføjer deres dele, som en produktionslinje.
Nogle gange siger de okay og andre gange aldrig i livet.
Det er "okay-aldrig i livet" -spektret.
Når vi hører en ny sang,
har Chris og jeg en tendens til at være ret positive.
De er sådan: "Jeg kan godt lide det. Jeg tror, det kunne være godt."
Og jeg og Guy sad ligesom og skulede og sagde:
"Det er et spild af tid. Lad os komme videre."
Det er svært.
Hvis Chris kommer med en sang, jeg ikke er vild med,
er det det, jeg hader allermest.
Man sætter sig i skudlinjen, for at nogen kan sige,
"Så gå ind og skriv en bedre en."
Man har sangenes liv eller død i sine hænder,
for de er ret følsomme.
Med en hentydning, til at det ikke er den bedste sang,
kastes den musik oftest bort.
Jeg vil sige, at min hit-ratio i gruppen nok er en ud af ti måske.
Alle de der fede idioter kan nedlægge veto mod den.
Det er hårdt, men de har ret.
Jeg ved, at når vi lægger en sang ud,
har vi mange, der siger, det ikke er godt,
så det er nok bedst, at vi fem i det mindste er enige.
Vi kan ikke have, at en siger: "Jeg sagde jo, det var lort."
Fantastisk.
Jeg spiller en sang for ham, som du synes er sjov
Han vil sige: "Jeg kan ikke rigtigt lide den"
Jeg er bange for Will
Jeg ved ikke hvorfor
Men ikke så bange, som vi alle er for Guy
Det er den!
Nogle gange føles det som om Vi bare er deres undersåtter
Will og Guy og deres forbandede meninger
Det er så godt.
De vil ikke kunne lide den.
Sådan virker det.
Normalt kom enten ideer eller fuldt færdige sange altid fra Chris.
Oftest spillede han det først til Jonny.
Guy ville lytte til det, og så ville det komme til mig.
Og det er vores job, som, du ved, resten af bandet,
stort set bare ikke at ødelægge det, fordi det er rigtig godt.
Vi vil hoppe sammen.
Vi hopper på en, to... en, to, tre, nu!
Hvordan er det at være Jonny i Coldplay?
Det ved jeg ikke. Jeg har ikke været andre.
Jonny er bare min helt.
Jeg bruger mit liv på at trække ham ud af skyggen,
for han er meget ydmyg.
Jeg elsker at spille live og at spille sange for folk,
men jeg elsker mest af alt at lave ny musik, tror jeg.
Okay, klar?
To, tre, fire.
Jonny var meget genert,
men uden grund, for han var den mest talentfulde.
Det er nøglen til vores band,
den måde, Chris's melodier og Jonnys guitar er sammen.
Nej!
For helvede. Er der et keyboard nogen steder?
Vores personer passede sammen.
Vi kunne ikke have to af Chris, eller to af mig.
- Det ville ikke virke. - Det bliver godt,
når vi indspiller.
Det er dog det rigtige beat.
På nogle måder har han ændret sig.
Nu afhænger det af, hvem der er der, for vi bor i forskellige dele af verden.
Fik du alt det, Mat?
Da vi begyndte at indspille A Head Full of Dreams,
var Guy, Will og jeg i studiet i London
og arbejdede på nummeret "Legends", og vi kunne aldrig få det rigtigt.
Jeg tog til LA, arbejdede i Chris' hus og forsøgte at få et godt guitarriff.
Fumlede ligesom bare rundt i mørke.
Han begyndte at spille den her melodi langsomt.
Hans guitar får mig i gang.
Jeg tænkte: "Der er noget fantastisk i det."
Man kan tage resten af sangen væk, og ingen vil bemærke det.
ET LIVS EVENTYR
Og det skete.
Stol på mig alle sammen.
Det bliver fedt.
Alle går ned.
Alle kommer ned.
Alle går ned.
Hold jer nede.
En, to.
Tak, alle sammen.
Hænderne op, dem der ønsker, "Adventure for Life" som første single?
TO MÅNEDER TIL ALBUMUDGIVELSE
Vores venskab har virkeligt ændret sig siden dengang.
"Adventure for Life." Godt. Vi er enige.
Det er meget fri kommunikation. Vi taler næsten hver dag.
Men det fører til en del løben panden mod hinanden.
Ah, her er han!
Lad, som om vi har haft et skænderi.
Gør ikke det.
Stakkels Phil.
Ofte er atmosfæren i studiet meget anspændt.
Og der er meget latter, men det kan blive ret tungt.
Hvordan har I det?
Åh. Hej, alle sammen.
Hej, Phil.
Nogle gange bliver jeg kaldt ind,
og der er ligesom stenansigter, og ingen taler,
og jeg kan fornemme, de er midt i en diskussion.
Det er den del af mit job, der er svært.
Alle okay?
Hej, Phil.
Vi har haft et skænderi.
Vi havde et skænderi.
Nogle gange ser jeg tilbage og synes ikke, jeg har ændret mig.
Det gør jeg ikke, ikke som Chris.
Han har udviklet sig meget som person.
Men der er mange ting, der er uændrede,
som hans evne til at få mig til at grine.
Se dette Venn-diagram, jeg laver.
Det splitter settet i gamle Coldplay-sange,
nye Coldplay sange...
Hvad tænker du om single-til-album-ratioen?
I øjeblikket er det omkring en 60/40-deling af nye...
Hvis man tager det metriske, som vi tog fra første kvartal overfor merch-salg,
er det den grundlæggende fraktal, som vi lærte fra REM og U2,
som vi nu refererer til som RE2,
bandet, vi gerne vil være,
plus Radiohead og Beyoncé og Jay-Z på samme tid,
også over til Young Thug.
Og det giver os dette, vores setliste.
Der er fordele og ulemper ved arbejdet med nogen, man er tæt på.
Det vil Chris nok også være enig i.
Det kan blive lidt rodet, absolut.
Altså jeg har nok forladt bandet to gange, tror jeg.
Første gang fordi jeg blev syg. Det var udmattelse.
BEDSTE BRITISKE GRUPPE
Jeg vil altid huske det. Det var til Brit Awards.
Bedste britiske gruppe.
- Ja! - Coldplay.
Vi vandt Bedste Band og Bedste Album,
og jeg fik denne følelse af, det burde være den bedste dag i mit liv,
men jeg følte mig totalt udmattet.
Det var slet ikke et lykkeligt minde.
Det er den særeste ting, der er sket for os.
Og vi er virkelig færdige, så mange tak.
Men så kom jeg tilbage, vi lavede Rush of Blood to the Head.
Den var endnu mere stressende end den første,
og især mit forhold til Chris var ret anstrengt.
Og noget måtte ændre sig.
Jeg sluger min stolthed.
Lyt til, hvad han siger, og lad være med...
Nej, jeg vil ikke skændes med ham.
Det ligger ikke til mig at tage skænderiet.
Jeg tror, at dynamikken mellem sanger og manager er ret speciel,
og det passede ikke til vores venskab.
Så jeg stoppede.
Phil blev lidt udbrændt og ville gøre noget andet.
Han flyttede så langt væk fra os, som han kunne,
til Sydamerika og så Australien.
Jeg tror, han forsøgte at fortælle os noget.
Han var ikke med os på et album,
og det var der, vi rigtigt savnede ham.
Vi tog beslutninger, der ikke var så gode.
Vi gav nærmest op før...
Nej, lyder det rigtigt?
Er det det rigtige mønster?
Jeg tror ikke, vi var funktionelle i den periode.
Jeg tror, vi for lidt vild, ja.
Jeg tror, vi følte meget pres for at lave en slags stort album.
COLDPLAY BESKYLDT FOR EMI-PROFITSPRING
Der var overskrifter i pressen om EMI-aktiekursen og de ting.
Vi vidste ikke, hvad en aktiekurs var dengang.
Vi brugte dag efter dag på ikke at komme nogen vegne.
Det viste sig i afhængighed og spændinger.
Og da var det en kamp.
Et år senere havde vi præcist ingenting gjort færdigt.
Sikke en nar. Lort!
Du filmer ikke skænderierne.
Der var megen tvivl.
Altså, skal vi gøre det her?
Det er bunke lort.
Vi må starte alt forfra.
Vi har mistet gnisten!
Jeg var så bekymret for, hvad andre tænkte.
Vi gik helt fra fatningen, du ved.
Hvad skal vi gøre, så?
Jo større man bliver som band,
bliver alt maskineriet generelt også større og større,
og flere ting kan stå i vejen for fire mennesker, der spiller musik.
Du må gøre den der... ting med det vers.
Det var første gang, vi var i den situation,
og vi vidste ikke, hvordan man håndterede de ting.
Hvis Phil havde været der, var det nok anderledes.
Det er normalt, er det ikke?
Hvis det ikke virker, så undskyld.
Jeg kan bruge ordet "Leonardo", ikke?
Så længe det ikke er DiCaprio.
Det er DiCaprio.
Det kan jeg ikke lide.
- Du kan ikke lide det? - Nej.
For helvede, man.
I kvæler alle mine tekster.
Jeg må ikke synge om noget.
Det er dumt, synes jeg.
At tale om Leonardo.
Hvad vil du sige?
At han så mønstre.
Hvor?
I stjernerne om natten.
Var det ikke Galileo?
I lader mig ikke synge navneord.
Jo, jeg gør.
Jeg må ikke synge om nogen ting.
Det er forbudt.
Det er det ikke.
Din navneord-elsker.
Riff-hader.
Du hader riffs, frihed og navneord.
Jeg hader guitarister og sangere.
Det er to navneord, jeg hader.
Kan jeg gå det igennem? Jeg begynder at miste plottet.
Jeg tror, processen var den mindst behagelige af alle plader.
Vi gik igennem noget sært lort dengang.
Men Dave var god,
og heldigvis havde vi "Fix You" til at få os igennem perioden.
Hvad synger du i slutningen? Hvad er teksten?
Ja.
- Ja. - Er det lort?
Nej, det lyder godt.
Jeg overvejede, om det kunne være en slags... noget, der giver mere mening.
Kan du tage lidt rumklang af?
Det er sejt. Tak.
X & Y - TWISTED LOGIC-TURNE 2006
Det er det mest nervøse, jeg har været,
for om folk kunne lide, hvad vi lavede,
for jeg vidste ikke, om jeg kunne lide det.
Det var en mærkelig periode.
Når man læser noget kritisk...
DEN GRADIØSE, KALKULEREDE SELVMEDLIDENHED
FRA ÅRTIETS MEST UTÅTELIGE BAND.
...giver man det mere vægt, end noget godt.
De kan skrive en hel artikel, der er flot,
og bare en linje, der er lidt kritisk.
'MUSIK AT TISSE I SENGEN TIL'
Det er den linje, man husker.
Alan McGee fra Creation Records har sagt,
at jeres musik var sengevæder-musik.
Hvordan tog I det? Hvad var jeres svar?
Vi vædede vores senge.
Man kan ikke behage alle, vel?
Hvis det er det, man jager, vil man fejle,
for det er bare ikke muligt.
Lort.
Hvorfor skrev de det om os i New York Times?
Det er deprimerende, for New York Times hader os.
Det er i orden. Jeg forstår.
Jeg synes, det er vigtigt at have syndebukke.
Det har jeg intet imod.
Det er kun akavet, når man støder på en, der har lavet en vittighed om en.
I gamle dage blev jeg sur.
Men jeg ændrede min filosofi.
Den eneste klage over vores job
er, at hvis man er den type, der bekymrer sig,
har man så meget tid til at bekymre sig, at man bare bekymrer sig.
Jeg brugte flere år på at bekymre mig over mennesker, der ikke kunne lide os,
uden at fokusere på dem, der kan.
Det er svært at forklare.
Du må have noget at bekymre dig om.
Du er sådan et menneske.
Det er jeg ikke.
- Det er du. - Bortset fra...
Se, hvad der bekymrer dig.
Du er en bekymret person.
Sæt dig i kontekst med andre.
Du er en perfektionist.
Jeg er en perfektionist.
Hvis jeg ikke var det, ville vi stadig spille på The Falcon.
Men du har gjort det godt.
Vi ville gøre det godt.
Jeg synes, alt, vi har lavet, er lort.
Derfor prøver jeg at lave nye ting.
Det her er lort, det er lort, det er lort.
Det er følelsen. Det er det, der gør en tændt på det næste.
I de tidlige dage var der mange flere diskussioner,
især mellem Chris og mig.
Jeg havde nok stærkere meninger dengang,
hvilket, jeg tror, var en stor irritation for alle.
Jeg ved ikke, om jeg ville væk fra mig selv
eller ikke var komfortabel, men jeg havde et alkoholproblem.
Det er ikke de lykkeligste tider.
Chris har følelserne uden på tøjet.
Will og Jonny og jeg er meget mere forsigtige følelsesmæssigt.
Det er nok derfor, så mange bands går fra hinanden,
fordi de ikke har lært at acceptere hinandens forskelligheder.
Jeg tænkte engang, at alle skulle følge mine følelser.
Jeg tænkte, hvis det fortsætter sådan,
vil en af dem gå.
Forbandede lortebunke.
De tænker nok, vi finder os ikke i den idiot hele dagen.
Sikke en kusse.
Kun 32 koncerter tilbage før Coldplay slutter.
Film det på kamera, mens du kan.
De har egne følelser og liv.
Selvom de er meget sværere at læse, men de har stadig gode og dårlige tider.
Mikrofonholderen bliver ved med at komme tilbage og slå mig i ansigtet.
Det er som at synge i Naseem Hamed.
Jeg lærer at håndtere opturene og slagene lidt bedre.
- Find venligst ud af det. - Forstået.
Alle klichéer, der findes, har vi været igennem.
Vi følte aldrig, det var vigtigt at tale om.
Enhver gruppe på fem mænd i slutningen af 30'erne,
vil nok have været gennem depression, afhængighed,
skilsmisse, alting.
Selvom det var fem revisorer.
Vi har været igennem meget.
Men hvad der er utroligt for mig er, at vi har holdt sammen.
Det er sådan dit hår er,
men når det er vådt...
Bliver det krøllet igen?
Det tror jeg ikke.
Jeg gider ikke at ligne et 80'er metalband.
Du ville være en god frisør, Guy.
Ja, den ømhed du gør det med.
Du bør have forretning med en Toni.
Alle steder vi går, uanset hvad vi møder,
kan vi lukke døren, sætte os som en gruppe
og enten grine ad det, eller sørge eller fejre.
Ligner jeg et bryst?
Nej, du er flot.
Hvad sagde du?
Jeg lavede sjov.
Hvorfor al den selvtillidsnedbrydning?
Jeg kan sidde med Jon, Will og Guy og Phil i timevis nu
og bare tale om alt muligt.
Det er officielt.
Hvad sagde han?
At jeg lignede et bryst.
Det sagde jeg ikke.
Jeg sagde bare: "Skal du virkelig have den hat på?"
Åh, gud.
Du ved, det er en vittighed.
Du ser fantastisk ud.
Jeg kan ikke tage flere fornærmelser.
Jeg tror, at X & Y var lidt af en anstrengelse for os alle,
men da vi kom tilbage og lavede Viva blev det spændende igen.
Vi savnede Phil,
og vi indså, hvor meget, da han kom tilbage.
Ja, Phil kom igen ind i glorværdig Technicolor,
og der købte vi vores eget lille sted
og forsøgte at genoprette forbindelsen.
Da jeg kom tilbage, var det ikke som manager.
Dave Holmes gjorde det bedre, end jeg kunne.
Jeg kom tilbage som kammerat og lavede bare alle de sjove ting.
Vi fik endelig et hjem.
Det bragte virkelig alt i fokus igen.
Det var vores eget studie, vores hovedkvarter.
Det var nyt territorium. Vi vidste ikke, hvordan vi skulle opføre os.
Vi ville have en producer til at give os ideer,
til hvordan vi kunne gå ind i bandets næste fase.
Vi ville finde en, der havde den samme virkning på os,
som Brian Eno havde på U2 og David Bowie og Talking Heads.
Alle de utrolige bands, vi elsker.
Og så spurgte vi Brian: "Kender du nogen?"
Og han sagde: "Jeg vil gerne prøve."
Så vi ledte efter den nye Brian Eno, og vi fandt den gamle Brian Eno.
Han er kun interesseret i bands,
når de bliver store og forfærdelige samtidig,
fordi han ser mulighed for at holde en stor, men god.
LIV - SULT - STÆRK IDENTITET
Det er som at have en dejlig, hyggelig rektor,
der roligt styrer fremgangen uden at hæve stemmen.
Han er en troldmandsfigur, som Gandalf eller Dumbledore,
der kommer ind og bare spreder magi overalt,
og så forsvinder lidt, eller siger: "Jeg kan godt lide den sang,
men har I tænkt på at spille det baglæns på fransk?"
Hvad er det?
Det er en højtaler.
Tricket er at få dem alle ud.
Ups! Kun en tilbage.
Han er en evig eksperimentator.
Han er ikke bange for, det lyder dumt eller for at fejle.
De kan være vildt latterlige, nogle af de ting, vi laver.
Du spørger, hvad vi laver?
Hvad?
Han sparkede mig ud af bandet et par uger.
Dengang kunne jeg være stædig omkring at "det skal lyde sådan".
Og så lærte han os at lade alle tale ud,
før man fælder dom.
Vi tog til Barcelona og havde en sangtur med ham,
som var et af hovedelementerne på den plade,
lyden af masser af stemmer sammen.
Den ting, der satte gang i Viva La Vida var de store syng-med sange.
Den mest rene glæde for mig er den fælles ting.
Hvad er den næste? Åh, "Viva La Vida".
Intet kan slå en live-sang.
Jeg elsker fællessang.
I løbet af det næste album, Mylo Xyloto,
var det tydeligt, at det gik godt i nogle dele af mit liv
og ikke godt i andre.
Når vi er på turne, er det en boble,
man bliver institutionaliseret,
og derfor har mange frontmænd problemer i deres personlige liv.
I slutningen af Mylo-turneen
var der en svær periode i et år eller sådan noget,
hvor jeg følte mig værdiløs, og intet værd for nogen.
Jeg tænkte: "Jeg er ødelagt,
fordi jeg kan ikke nyde de gode ting omkring mig."
Så gik jeg igennem et brud med Gwyneth.
Hør, jeg vil ikke tude. Jeg er taknemmelig for alt.
Men det handlede om at tage tingene, som de kommer.
Det var tydeligt, at det var meget svært for Chris,
og at han var ulykkelig.
Vi følte os lidt hjælpeløse.
Det er foruroligende,
når ens ven går igennem noget så traumatisk.
Han havde megen smerte.
Ens tanker kan gå til værste scenarier.
Jeg var bekymret i et omfang, hvor jeg var glad
for bare at få en besked om morgenen og vide, at han var okay.
Og da han var på sit absolutte laveste,
der begyndte vi Ghost Stories.
Vi besluttede på Ghost Stories at være ærlige.
Jeg vil ikke have noget lort,
for jeg har brug for at synge for at komme igennem dagen.
Vi oprettede et studio i Guys hus.
Jeg tror, det var alt, Chris kunne.
Jeg husker det som en helbredende tid for ham,
og jeg tror, han begyndte at smile lidt mere der.
Han havde det virkeligt hårdt.
Ja, vi følte os meget beskyttende overfor ham.
Chris liv er anderledes end mit.
Han har et meget offentligt liv.
Folk ved, hvad der foregår, eller tror, de gør.
Så vi var bekymrede for, om han lod folk komme for tæt på,
men det var det, han ville.
TRUE LOVE
Jeg tror, Chris havde brug for at få det ud af systemet,
og han havde brug for at udtrykke tingene i sange.
Ja, det var et meget personligt album, og det kan jeg godt lide det.
Jeg kan godt lide tapperheden og dets ærlighed.
Det, vi ville,
var at give den trøst, som musik altid har givet ham.
Det er den eneste måde, at vi virkelig kunne hjælpe ham, som musik-venner.
Når nogle af os har det svært,
er det bandet, der samler hinanden op.
Det er en fantastisk ting at have i ens liv.
Når nogen har brug for noget, er alle der.
Det har udviklet sig til meget mere end bare venskab.
Vi er mere som en familie nu.
Det var en udfordrende periode.
Det var en slags rejse fra ultimativ ensomhed til ultimativt samvær.
Kom nu, kom nu, kom nu. Kom nu.
- Kom med det. - Kom ind med det.
Phil, vil du læne dig op ad ham?
SUPER BOWL 50 HALFTIME-SHOW FEBRUAR 2016
Jeg ved, alle er lidt nervøse.
Jeg ved, alle har en masse adrenalin i deres system.
Men I har et godt budskab.
Tag det med derud.
Jeg elsker jer.
Godt sagt.
Godt sagt, Phil.
Det har været en lang rejse hertil.
Den periode, vi har været band, har været en foranderlig tid i musik.
Det er ikke en tid, man kan tage for givet.
Jeg tror, vi var heldige at have hinanden.
Heldigvis også på andre måder.
Jeg føler, jeg har løbet i årevis.
Det er første gang, siden jeg kom med i bandet,
at jeg har stoppet op og set tilbage.
Det føles virkelig som en livstid siden, at vi startede.
Hej.
Det er dejligt, at I er kommet for at se os nu,
før vi er Bon Jovi-store.
TRO PÅ KÆRLIGHED
Hvad der stadig er det samme, er vores passion for at lave musik sammen.
Jeg gad ikke gøre det, hvis det ikke var med mine venner, du ved?
Jeg tror, at bande-mentaliteten stadig er der,
men banden er blevet større.
Den oprindelige drøm...
Dengang vi havde den, virkede det som et endeligt mål.
Og det, jeg har indset, er, at det er begyndelsen.
Jeg føler ikke, vi har nået et endeligt mål.
Jeg stopper ikke med at spille.
Jeg vil ikke stoppe dette.
Vil ikke stoppe dette. Åh, nej.
Lad os skrue op.
Jeg ser ikke tilbage, du ved.
Det har jeg det sært med.
Men Phil sagde den anden dag, fordi jeg var ved at fylde 40,
"Du skal skrive et brev til dit 17-årige selv
og fortælle, hvad du laver,
for hans hoved ville eksplodere."
De første par år forsøger man at være anderledes.
Men de sidste par år har jeg følt, rejsen handlede om at minde mig og os om,
at vi alle er i samme stamme på samme lille planet i rummet,
og mere end noget føles det, som om, det er det, vi er en del af.
Et stort band.
- Hvad skal der ske nu? - Det ved jeg ikke.
Vi har forsøgt at nå dette sted i lang tid.
Jeg ville være overrasket, hvis der kom endnu et konventionelt Coldplay-album.
Det føles som slutningen af historien eller på en film.
Det overrasker mig ikke, at han siger,
at det er slutningen på en æra, det er slutningen på noget.
For det er det virkelig i hans tanker.
Men jeg håber, det ikke rigtig er slutningen på ting.
Det sker ved hvert album.
Dette kan være vores sidste, og det har det ikke været endnu.
Jeg ser frem til, hvad der sker næste gang.
Vi har været sammen i 20 år
og opnået så mange ting, som vi ønskede at opnå.
Det har været en fantastisk tur indtil nu.
Jeg er taknemmelig for rejsen.
Jeg tror på fremtiden.
Jeg stoler på livet.
SIDSTE DAG MED INDSPILNINGEN AF A HEAD FULL OF DREAMS
Først og fremmest tak til alle for at være her.
I er alle en del af bandet. Er det ikke så skørt?
Selvom nogle måske skammer sig over det,
er I alle medlemmer af Coldplay.
Vi har endnu en sang, hvis I vil.
Ja!
Tak for det dejlige svar.
I får topkarakterer af mig.
En, to, tre og...
A HEAD FULL OF DREAMS-TURNE 2016-2017
BUENOS ARIES SIDSTE NAT PÅ TURNÉEN
I DAG ER SHOW 115
SIDSTE SHOW
Mine venner...
Det er enden på A Head Full of Dreams-turnéen.
Hvor det hele begyndte.
Tak til alle rundt omkring i hele verden, hjemme og i udlandet...
...for at være den bedste del af showet
og for at holde jeres og vores hoveder fulde af drømme.
Vi er sammen om det.
Vi er et stort band.
Alt er muligt,
hvis man ikke opgiver...
...og hvis man tror på kærlighed.
KÆRLIGHED
Hvis I ser dette, har vi ikke floppet.
Mange tak for ikke at gøre os til et flop.
Hvis I ikke ser det, har vi floppet,
og så kan jeg sige, hvad fanden jeg vil.
Hvis I ser det...
Selvfølgelig, ser de det her.
Nej, men det skal være: "I ser det. "Ikke "Hvis."
Lad os gå.
Lad os gå ud og sælge nogle plader.
Fortæl dem, vi blev skabt på universitetet.
Jeg er ligeglad. Jeg kan ikke lide Alan McGee.
- Kan du synge tonen igen? - Ja.
- Jeg synes, den sang er god. - Det synes jeg også.
Hvad synes du, Will?
Jeg synes, anden halvdel er god.
Vi er nok det eneste band i England,
hvor mindst to medlemmer har svømmefødder.
- Hvem har svømmefødder? - Vi bluffer, gør vi ikke?
Grunden til, jeg ved... Vi var på turne.
Vi havde et brusebad.
Og hver morgen vil der være to sæt normale fodspor
og to svømmefødder.
Svømmefødder.
Jeg kan se dig grine!
Mange tror...
...vi ikke er rock and roll.
Er det ikke rock and roll at få bagværk før klokken 8.00?
I hvilket univers?
Hvis du husker tilbage et år...
For et år siden blev bandet til...
Du er ynkelig!
Jeg er træt af dette... Dette er så ynkeligt!
Fandens ynkeligt!
Jeg bliver dårlig.